Hvis jeg kan ta fri i to uker, selv om boka bare er halvferdig -
- så kan du vel for faen bli her i to dager!
Hvis du er så forbannet dyktig, klarer du deg sikkert selv.
Hallo? Alex?
- Det likner selvmord. - Du blir nok kommisær en dag.
- Hvem fant henne? - Erica Falck.
Alle ville leke med Alex, men vi var bestevenner.
- Hvorfor begikk hun selvmord? - Jeg vet ikke.
Vi har konstatert at datteren deres ble myrdet.
Hvis det er han som er morderen, har du vært forbannet heldig.
Det er du kanskje ikke neste gang!
Vi utelukker ikke at det er snakk om mord.
Vi har ikke alle opplysninger, men det var ingen stol under ham.
Det er i hvert fall en teori vi forfølger foreløpig.
Er der noen du vil ha hjelp til å kontakte?
En slektning eller en bekjent?
Morn. Kan jeg komme inn?
Har du en pose?
- Hedström. - Hvor faen blir du av?
Vi har et dobbeltmord som skal oppklares.
Jeg er på vei.
Hvis det er en dobbeltmorder, bør vi vel få tak i KRIPOS?
Nei, det er nemlig ikke nødvendig.
Dette klarer jeg selv.
Så har vi skinnlappene. Tyder de på en forbindelse mellom ofrene?
- "DTM"... - Vi vet ikke hva det betyr.
- De virker temmelig gamle. - Kan det være initialer fra klær?
La teknikerne se på dem. Det jeg ikke fatter er -
- at noen vil myrde en som Anders Nilsson.
- Hvis han nå blir den siste. - Hva?
Man må jo spørre seg hvem som blir den neste.
Takk, Martin, men nå går vi rolig og metodisk frem.
Vi har en hovedmistenkt: Henrik Wijkner.
- Nilsson gjorde hans kone gravid. - Det vet vi ikke.
- Dessuten har han alibi for Alex, - Alibi? Et vanntett et?
Det hadde også... Hva pokker het han?
Houdini!
Nei, fortsett, folkens. Jeg vil vite alt om Henrik Wijkner.
Når han sover og driter.
Kanskje fylliken gjorde det, og lot som om han fant liket?
Han ante ikke hvor han var i går.
- Hvorfor sier du det først nå? - Det var vel ikke så viktig.
Det er bra. Se nærmere på det.
Det kan være andre, men som regel er en nærstående innblandet.
Da setter vi i gang.
Hei.
Jeg trodde du var dratt av sted.
- Og så tar du ikke telefonen? - Ungene har fri, det har jeg også.
Skal du hjelpe til, eller bare bomme mat?
- Jeg har ikke melk. - Det har du vel aldri.
- Hvordan går det ellers? - Jeg får ikke skrevet stort nå.
"Jeg kjøpte elskov for penger, for meg var ingen annen å få"
"Syng vakkert, skurrende strenger, Syng vakkert om elskov endog"
Fröding... Det var lenge siden.
Husker du at du kjøpte den diktsamlingen til meg?
- Kjøpte du den til alle kvinner? - Du fikk jo et eksemplar...
- Og Pernilla. - Hva med Alex?
Fikk hun også en?
Den var den du hentet den natten. I Alex's hus, ikke sant?
Det siste nummeret Alex ringte, var din mobiltelefon.
- Dere skulle møtes den kvelden. - Ja...
- Jeg vet hva du tenker. - Jeg tenker ingenting.
Jeg er ikke innblandet i drapet. Det var et sjokk for meg.
- Du må gå til politiet. - Ja, jeg vet det.
Det var jo så jævlig intenst.
- Jeg visste det ikke ville holde. - Og Pernilla?
Jeg vet ikke om hun har mistanke om noe.
Pernilla skulle reise vekk med barna på fredag.
- Men hun dro ikke? - Jo, men jeg ble hjemme.
Jeg torde ikke...
Jeg torde ikke si til Alex at jeg ikke orket mer.
At vi ikke skulle treffes mer. Jeg tenkte at hvis...
At hvis jeg bare holdt meg unna... ...så gikk hun kanskje lei...
Hun var gravid.
- Hun var gravid. - Hvordan vet du det?
Jeg bare vet det.
Dan, du må gå til politiet så fort som mulig.
Hva med Pernilla? Tenk om hun går fra meg, da?
Jeg kan ikke leve uten henne og de små pikene mine.
Det skulle du kanskje ha tenkt på litt før.
Jeg leverte en skriveblokk også. Når kan jeg få den?
Det er som vanlig. Ha det.
Det er Jan Lorentz' telefonsvarer. Legg igjen beskjed.
Hei. Noe nytt?
Hvordan kjenner Anders Nilsson og Jan Lorentz hverandre?
Jeg vet ikke. En felles interesse for kunst?
Wijkner er her. Sjefen ber deg komme.
Jeg vet knapt hvem Anders Nilsson var.
Men maleriene hans henger hos deg.
Den slags sto min kone for.
Som også er død, med kunstnerens barn i maven.
Jeg har vært på forretningsreise helt siden begravelsen.
- Det kan min sekretær bekrefte. - Så kom det også. Forretninger?
Da Alex var død, kunne du like godt gjøre det av med elskeren.
- Et riktig trekantdrama. - Pokker heller, Mellberg.
Min klient trenger ikke høre på dine fornærmelser.
- Har dere bevis? - Ja, de kjente hverandre.
Anders elsket henne, og de møttes i helgene når Wijkner var vekk.
Anders ble hengt på sitt eget kjøkken av en sterk person.
Vis meg hva du kan!
Min kone er død, og du aner ikke hvem som drepte henne.
- Det er ham. - Han har jo alibi.
Mordet på Alex vedrører kanskje ikke hennes privatliv.
Det var helt klart han her. Se på alibiet hans igjen.
- Du vet hvor lett en roter litt. - Men 25 personer på en gang?
Sett en blåselampe i ræva på rettsmedisin!
Ellers obduserer jeg Anders selv.
Unnskyld.
Det er Patrik. Forstyrrer jeg?
Nei, slett ikke. Jeg sitter bare og skriver.
- Blir du med ut og spiser ennå? - Veldig gjerne.
På store hotellet klokken syv?
Hva syns du om den?
Den kunne godt fått meg til å se litt tynnere ut.
Har du prøvd å spise litt mindre?
Unnskyld.
Axel!
Hei. Husker du meg?
Erica Falck. Jeg gikk i klassen din.
Torils datter... Det er lenge siden.
- Har du tid et øyeblikk? - Jeg har nesten ikke annet.
Men det kniper også snart. Og akkurat nå er jeg litt travel.
Har du hørt det med Alexandra Wijkner?
- Carlgren, mener du? - Husker du henne?
Hun var litt stille, og ganske flink.
Men ikke så flink som deg.
Familien flyttet plutselig, midt i skoleåret. Hvorfor det?
Faren hennes fikk visst arbeid et sted.
Alt var så hemmelig. Vi fikk ikke snakke om det.
Folk sier så mye...
Jeg håper alt ordner seg. Det var morsomt å møte deg.
Jeg har lest flere av bøkene dine.
Vent... Nils Lorentz. Hadde han noe med Alexandra å gjøre?
Det tror jeg ikke. Men han var jo vikar på skolen et semester.
Er det Erica hun løper etter?
Takk.
Unnskyld.
- Dekk! - Patrik Hedström fra politiet.
Jeg vet ikke om jeg kan hjelpe, men bare spør.
- Vil du ha noe å drikke? - Ellers takk.
Kjente du Alexandra Wijkner? Din mor var i begravelsen.
Nei... Jeg husker henne fra skolen.
Så flyttet de, men de beholdt jo huset.
Vi hilste på hverandre når vi møttes.
Vi konstaterer at hun og Anders Nilsson kjente hverandre.
- Alle kjenner jo Anders. - Var dere omgangsvenner?
Hvordan kan det da ha seg at han har ringt hit noen ganger?
- Jeg vet ikke. - Det var kanskje til din mor?
Ikke hvis han ringte mitt nummer. Men for en tid siden -
- hadde noen ringt telefonsvareren.
Det ble ikke sagt noe.
Jeg går ut fra at du har det båndet ennå.
Det er blitt spilt over, men ringer han igjen, sparer jeg det.
Det gjør han nok ikke.
Anders Nilsson er død. Sannsynligvis myrdet.
Når skjedde det? Er det samme gjerningsmann?
Det er for tidlig å si.
Alexandra hadde avisutklipp fra da din halvbror Nils forsvant.
- Hvorfor det, tror du? - Det var jo en stor sak her da.
- Hva tror du om at han forsvant? - Ingenting.
Man bør la fortiden ligge. Men...
Han lever kanskje livet på en øy i solen.
Men mor tror at han kom ut for en ulykke.
Og du ble adoptert etter at han forsvant?
Kort tid etter.
Utenlands... Hvorfor tror du det?
Passet hans var vekk, og vesken, og klærne.
Det forsvant en del penger fra fabrikken.
- Ble det politianmeldt? - Det tviler jeg på.
Men hvorfor spør du om Nils? Hva har han med dette å gjøre?
Vi følger opp alle spor.
Anders ringte hit, men det var altså en feil.
Jeg får si takk for meg.
Hva gjorde du om kvelden 25.januar, og i går ved 16-tiden?
I går var jeg ute og løp med hunden, -
- men den 25... Jeg ser etter.
Skal vi se...
Den 25. var jeg i Spania med mor.
- Vi kom hjem dagen etter. - Okay.
Takk. Si fra hvis du hører noe.
Hei, mor.
Det kom en faktura fra Sekrens advokatkontor i dag.
- Er det noe jeg bør vite om? - Jeg har skrevet nytt testamente.
Jeg har gitt opp håpet om at Nils kommer tilbake.
Jeg har søkt om å få ham erklært død.
- Det gjør meg vondt for deg. - Hva ville politiet?
Det var bare rutine.
Det har skjedd et dødsfall til.
Veras Anders er død, myrdet.
- Rutinebesøk? - De kommer ikke tilbake.
Er du hjemme til middag?
Annika, kan du sjekke hvem man kan spørre om Jan Lorentz?
- Noe spesielt? - Han ljuger så det renner.
Det er forresten besøk. Han sitter i arresten.
Hei, Patrik Hedström. Hva kan jeg gjøre for deg?
Dan Karlsson.
Det var meg Alex Wijkner skulle møte den kvelden hun døde.
Jeg er antakeligvis far til barnet.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Ikke noe av det jeg har trodd på -
- er sant lenger.
- Hvorfor gjorde han dette? - Jeg vet ikke.
- Har han ringt politiet? - Ja.
- Hvordan var hun? - Det er så lenge siden.
Jeg vet det. Hun var pen, elegant. Alt det jeg ikke er.
Det der stemmer jo ikke, Pernilla.
Først trodde jeg det var deg.
Jeg kunne ikke forestille meg at Alex Wijkner...
- Takk skal du ha! - Det er vel ikke så rart!
Jeg hørte: "Jeg henter Erica på flyplassen", tar i med ditt og datt.
Jeg vet at du bor i Stockholm, men Alex bodde i Gøteborg.
Vi var sammen i 8 uker som unge. Dan elsker deg, det vet du!
- Hvorfor bedrar han meg? - Jeg vet ikke!
Pernilla...
Dan elsker deg over alt. Han trenger deg.
Han ville slå opp med Alex. Det fortalte han meg.
Neimen så fint! Nå har jeg det mye bedre.
Jeg vet ikke hva jeg skal si når dette kommer ut.
Når de hvisker mellom husene. Og hva skal jeg si til barna?
Jeg kunne tålt et sidesprang, at det var en midtlivskrise...
Men at han gjorde henne gravid, det kan jeg aldri tilgi.
Jeg trives godt her, det er bra mennesker.
Bare sjefen går meg på nervene.
Han vil tilbake til Gøteborg, han ble forflyttet derfra.
Og jeg skal ikke stå i veien for ham...
Det er jo ikke som man trodde på politiskolen.
Sånn tenker jeg når fru Anderssons hund har rømt igjen.
Jeg vet hva du mener.
Plutselig oppdager man at filmen er begynt for en halv time siden.
Du, det tror jeg ikke på.
Men i det siste har det vært som å være en ekte politimann.
Ikke spør om Karlsson, for jeg svarer deg ikke.
Han er en av mine eldste venner, så man lurer jo litt.
Vi har avhørt ham, nå er det opp til aktor.
Hvorfor er du så engasjert? Hvis det er din barndomsvenn...
- Smaker maten? - Det var veldig godt.
Men du har vel nok å stå i med. Arbeidet, huset...
Jeg vet ingenting for øyeblikket.
Her får jeg puste.
Anna og mannen vil selge huset, så jeg kan ikke bli her.
- Og i Stockholm... - Hva skjer i Stockholm?
Tom bankkonto, tom leilighet...
Tom, du... Du har gjort ting vi andre bare drømmer om.
Jeg skal ikke klage. Jeg er dødslei av å skrive om andre forfattere.
- Jeg skrev ikke mitt eget. - Så gjør det.
Du vil ha en leser, det lover jeg.
De tror det løp et dyr over veien, og far kjørte utfor.
Det er noe jeg må fortelle.
Jeg var på det stedet der de ble funnet.
De gjorde virkelig alt de kunne for dem.
Jeg burde ha fortalt det. Unnskyld.
Det er greit. Takk for en hyggelig kveld.
Takk selv.
Hei...
Dette øyeblikket har jeg lengtet etter -
- helt siden jeg så deg.
Begynner filmen nå?
Nå begynner filmen.
Hallo?
Hei!
Søsteren din er her.
Hva har skjedd?
Forbanna drittsekk.
Du har aldri likt ham, men jeg elsker ham, -
- og han er en fantastisk far for barna.
Anna... Jeg forstår at det er vanskelig.
Du kan ikke forstå. Du har aldri måttet bry deg om andre enn deg.
Anna, du forstår vel at du ikke kan gå tilbake?
Det har aldri skjedd før.
Jeg burde ikke provosert ham, men jeg er ikke perfekt.
Skal du bare dra hjem og late som ingenting?
- Ikke gi meg skylden. - Du må tenke på barna.
Det er da de jeg tenker på!
Må du alltid få alt til å virke så jævlig enkelt?!
Unnskyld.
Du kan vel bli her et par dager og tenke litt?
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
- Morn. - Var det hyggelig?
Du går i samme klær som i går.
Og lukter litt svette... Hva heter hun, da?
Noen ting må du finne ut selv.
Du tror vel ikke at du kan spise middag med Erica Falck -
- uten at hele Vestkysten vet om det?
Vil du høre hva dere fikk til forrett?
Jeg sjekket Carlgrens for å kartlegge familien.
I begynnelsen virker alt ok.
Bodde med Henrik, startet kunstgalleriet med venninnen.
Før det studier i Frankrike.
Før det tok hun gymnaset. Og så blir det interessant:
Før det gikk hun på internatskole i Sveits.
"L'ecole de Chevalier". Ikke helt billig.
Vel 100000 per semester. Og så bøker, og opphold.
- Hadde Carlgrens råd til det? - Det lurte jeg også på.
De kan ha vunnet, lånt eller arvet. Banken svarer om noen dager.
Carlgren sa hun begynte der vårsemesteret 1977.
Men i skoleregisteret står det våren 1978.
Samme år som de kom til Gøteborg og han begynte i jobben der.
- Dobbeltsjekket? - Trippel.
- Hun mangler vår og høst 1977. - Sendte du en blokk til laben?
Dette kom på faks.
- Å faen... - Enig. Anders' selvmordsbrev.
Saken er klar.
"Egentlig er jeg enkel. Jeg ville viske ut noen måneder av livet."
Han tilstår nesten:
"...elsker henne... livet mister sin siste mening..."
Svart på hvitt.
Han drepte Alex, så seg selv, han orket ikke leve med skylden.
Vi vet ikke at han drepte henne fordi han ikke kunne leve uten.
Det er jo det samme. Flytt deg, jeg skriver rapport til aktor.
Javel, han tok livet av seg.
- Det er noe vi ikke får tak i. - Jeg fikk ikke tak i champagne.
Han kan ikke ha hoppet opp i løkka selv. Hvor er originalen?
Dra og snakk med Vera Nilsen. 50 spenn på at hun dro bort stolen.
- Hallo. - Hei.
- Har du sett Dan? - Han er i bua.
- Hvordan visste du jeg var her? - Jeg sjekket hotellet først.
Og da tok du med mat til meg?
Anna kom i morges. Hun sover nå.
- Har de hatt bråk igjen? - Verre enn noensinne.
En ting er klart: Hun vil at vi selger huset så fort som mulig.
Jeg vil skrive bok om Alex. Finne ut hvem hun egentlig var.
Du syns jeg er et svin, hva?
- Ville ikke vært i Pernillas sko nå. - Ensom er ikke sterk.
Det var noe Alex sa.
- Jeg kom på det nå. - Hva mener du?
Hun sa det ofte. Ensom er ikke sterk. Ikke verdt å prøve engang.
Det var vel måten hun sa det på.
Og så er hun borte.
Hvordan faen kan det gå sånn?
Jeg syns du skal gå hjem til Pernilla.
Vera?
- Kan jeg komme inn litt? - Jeg har nettopp vasket gulvet.
Alt er litt klarere nå enn da vi møttes sist.
Vi vet Anders tok sitt eget liv, men jeg tror Vera visste det alt.
Hvor er brevet?
Jeg fant blokken, skriften syntes. Det var avskjedsbrevet hans, hva?
- Du må hjelpe oss. - Hvorfor?
I alle år har jeg fått høre hva jeg og Anders "må".
- Jeg må ikke annet enn å dø. - Du tok vekk stolen, ikke sant?
- Det spiller ingen rolle mer. - Jo, for Anders gjør det det!
"Jeg elsket Alex så høyt at livet mistet mening..."
Hold opp! Jeg vil ikke høre mer.
Det var om kvelden. Jeg hadde vært og handlet.
Da jeg kom inn, bare hang han der.
- Hvorfor varslet du ingen? - Det var for sent.
Gutten min var død alt.
Jeg fant brevet på kjøkkenet, og ryddet bort stolen han tok.
- Hvorfor? Hva var det godt for? - Folk har alltid sett ned på ham.
De pekte på ham, spyttet... Folk forakter selvmordere dypt.
Jeg ville spare ham denne siste ydmykelsen.
- Du kunne kommet ille ut selv. - Jeg ville gjort alt for min Anders.
Havner jeg i fengsel, så gjør jeg vel det.
Fengsel blir det ikke snakk om. Vi får komme tilbake til det.
Hva var det med Anders og Alex?
Hvorfor var han så betatt av henne?
Det kan ikke jeg svare på.
"DTM" - sier det deg noe? Nevnte Anders noe om det?
DTM... Det var den sommeren. Eneste gang vi to var på kino.
- Han elsket den filmen. - Hvilken film?
"De Tre Musketerer".
Alex skriver til deg: "Ringen er snart sluttet".
En uke senere blir hun funnet drept.
Noen dager senere tar Anders livet av seg.
Hvem er den tredje musketeren?
Iallfall ikke jeg, meg ville hun ikke være sammen med.
Kan det være Dan?
Skjedde det noe annerledes? Noe uvanlig?
Nei... ikke mer enn at hun unngikk meg, og så flyttet de.
Alt var kanskje over. I oppløsning. Kanskje han mente det. Men hva?
Hjelp meg, Erica. Hva er det jeg overser?
Det er der, rett foran øynene på meg. Jeg vet det.
Kanskje vi skal sove på det?
Det tviler jeg på...
- Patrik, Gøteborg politi ringte... - Hvorfor er det ikke kaffe?
- Jeg kjøpte i går. - Vil du jeg skal lage?
Og så skal jeg vel stå og hilse når dere kommer på jobb?
Faen skulle være sjef her!
Han hadde møte med aktor, som tvilte på at saken var løst.
Altså ingen billett til Gøteborg...
- Carlgrens har meldt Julia savnet. - Siden når?
De meldte det til Gøteborg for et døgn siden, de ringte oss nettopp.
Jeg foreslo du skulle ta det, men Mellberg sendte Gösta.
Kanskje han ikke har rukket å dra.
Så bra, Gösta. Skal du prate med Carlgrens? Har du avtalt tid?
For jeg skal til Gøteborg og kan ta det, hvis det er ok for deg.
- Ja... - Bra.
Bare ikke jobb deg ihjel nå.
- Har Anna det bra? - Sånn passe.
Sengen var tom i morges, men hun hadde bare lagt seg på stua.
- Hvor lenge blir hun? - For alltid, håper jeg.
Da må du være stillere heretter.
Jeg kjører!
Så fint at det var deg. Bra dere kunne komme.
Jeg ringte nettopp skolen i Umeå, de har ikke sett henne.
Vi har ikke sett henne siden begravelsen. Vi har lett overalt.
De fleste sakene er på rommet, men det mangler en del klær.
Javel. Det er ingen grunn til å tro at det er begått en forbrytelse.
Er det noen grunn til at Julia ikke vi ha kontakt?
Unnskyld at jeg spør, men skjedde det noe sist?
Nei, hun bare forsvant uten et ord.
- Slikt har hun aldri gjort før. - Neivel.
Jeg skal snakke med kollegene, og så må vi bare vente og se.
Men jeg har noen spørsmål om Alexandra.
Det er noen uklarheter.
Hvorfor flyttet dere midt i skoleåret da hun gikk i 6. klasse?
Karl-Erik ble tilbudt en fantastisk jobb han ikke kunne si nei til.
Men hun dro på skole i Sveits. Var ingen skoler i Gøteborg gode?
Jo, selvsagt. Men det var en meget fin skole.
Det gikk til og med prinser der. For et nettverk hun kunne få.
- Fulgte dere henne dit? - Vi skrev henne inn, ja.
Ikke helt. Alexandra sluttet våren 1977, men...
...kom ikke til Sveits før 1978, da Karl-Erik begynte i Gøteborg.
Hva angår det saken om vi flyttet i 1977 eller 1978?
Vår ene datter er død, den andre er forsvunnet.
Det er leit å grave, men vi tror dette er viktig.
Mine opplysninger stemmer. Altså: Hvor var dere det året?
- Vi var i Sveits. - Karl-Erik!
Jo! Jeg orker ikke mer.
Min hustru, Alexandra og jeg var i Sveits -
- fordi vår 12 år gamle datter var gravid.
Hun var et barn. Vi forsto det var noe galt da vår alltid glade Alex -
- ble innadvendt og mutt. Vi trodde dette gikk over.
Vi merket ikke noe før i fjerde måned.
- Hun ble utnyttet. Voldtatt. - Vær så snill!
Abort var ikke å tenke på.
Så vi slo oss ned i utlandet til barnet var født.
Prøvde å tie det ihjel. Tie ihjel alt!
For hva ville folk si?
Hvorfor fortalte dere ikke noe? Hvorfor sa ikke Alexandra noe?
Hvem forgrep seg på Alex?
Han var vikar på skolen. Sønnen til Nelly Lorentz.
Dere anmeldte det aldri?
Jeg dro til Nelly og fortalte hva sønnen hadde gjort.
Jeg truet med å anmelde ham.
Jeg trodde hun ville benekte alt, men det gjorde hun ikke.
Hun sank ned i en sofa og begynte å gråte.
Hun sa det ville bli en katastrofe for alle -
- dersom det kom ut. Hun ba meg komme neste dag.
Og det gjorde jeg. Jeg gjorde som hun sa.
Jaha... Så dagen etter -
- fikk jeg min nye jobb, og skolepenger for Alex, pluss -
- en garantert sum årlig, som var...
..."betydelig"!
Vi ville gi henne sjansen til å gå videre i livet.
Langt i fra. Vi ville gi oss selv sjansen, og Alex betalte prisen.
Og så forsto jeg at han hadde vært på Anders Nilson også, -
- Vera Nilssons sønn, Nellys egen husholderske.
Og barnet? Ble det adoptert bort?
Nei, de valgte å beholde det, og lyve for henne om hvem hun var.
Uten Nelly ville dere aldri ha sagt noe.
Gudskjelov gjorde hun.
Så nå vet jeg at mor er min mormor -
- og at far er morfar, -
- og min søster er min mor.
Jeg forgudet søsteren min!
Jeg ville bli akkurat som henne, men hun brydde seg ikke om meg.
Nå forstår jeg hvorfor. Hun tålte jo ikke å se på meg.
Forstår dere hva dere har gjort? Hvor jævlig grusomt det var?
Ikke rør meg.
Nelly venter på meg nede. Jeg kom for å hente sakene mine.
Bli!
- Alt i orden? Skal jeg bli med inn? - Nei, det går bra.
- Men du kommer etterpå? - Så fort jeg kan.
...eiendom i området... - De bare marsjerte inn.
...hvor pengene kommer fra. - Erica, fint å se deg.
- Hva driver dere med? - Takserer huset, som avtalt.
- Hei, Niklas heter jeg. - Vi har ikke avtalt noe.
Det er ikke ditt hus, så gå nå.
- Hei, har du mensen? - Forsvinn.
Kan du vente ute?
Bli. Dette er vårt barndomshjem. Han har ingen rett.
- Gå. - Bli til du ser muggen i kjelleren.
Som hennes ektemann eier jeg en fjerdedel av huset.
- Jeg bruker bare min rett. - Den som sier du kan slå henne?
Nå er det faen meg nok. Huset er ikke til salgs. Jeg kjøper dere ut.
- Om det er det siste jeg gjør. - Hysteri...
Se på meg når jeg snakker!
Anna, ro henne ned.
Før svir jeg det av enn å la deg få noe av det far og mor sleit seg til!
Di fitte. Di jævla, teite fitte!
Slå. Slå, din feige jævel, slå!
- Kom, vi drar. - Jeg blir her.
Du skaffer vel godkjenning for alle opplysninger du får her.
Jo, vi hadde mye på den gutten.
Han ble mobbet på skolen, for klærne var skitne og fillete.
Begge foreldrene var narkomane, -
- og vi mistenker at han ble utnyttet seksuelt i bytte for dop.
Hadde de ikke omkommet i brannen måtte vi ha grepet inn.
- Hvorfor grep dere ikke inn før? - Ja, si det. Jeg var ny da.
Da skulle det mye til før staten gikk inn og tok hånd om et barn.
Og han hadde ingen spor etter mishandling.
Men han slet tungt på skolen. Mye bråk.
Hva skjedde med ham etter brannen?
Det er det rare. Han kom fort i fosterhjem hos Lorentz.
Etter det hørte vi aldri mer om problemer.
Vi fulgte opp og dro dit, men han var som et annet menneske.
Han satt der i dress, med vannkjemmet hår, veloppdragen.
- Ganske nifst, faktisk. - Å? Et nytt hjem, et nytt liv?
Ingen forandrer seg sånn over natten.
Og mht. Brannen, så var jeg med politiet dit den natten.
Vi fant ham i stallen. Han bare satt der, og nektet å gå.
Jeg trodde jeg måtte trøste ham, men nei.
Da jeg kom bort til ham, sa han: "Er de døde nå?"
Jeg sa at det var de.
Da så han på meg en lang stund, så nikket han langsomt.
Så reiste han seg, og så gikk vi.
Da vi dro, snudde han seg ikke en eneste gang og så på brannen, -
- på ødeleggelsen.
En naken purk!
Jeg kjente deg nesten ikke igjen med klær på!
- Hva er dette? - Fint, mer vin! Her er det tomt.
Hvis dere skal kysse, kan jeg åpne vin.
- Hva har skjedd? - Ingenting.
Vet du hva? Jeg tror jeg er med hus.
Gratulerer.
Jan Lorentz er tredje musketer. Han har drept før.
- Var Alexandra en trussel, da? - Kanskje hun truet med å fortelle.
Det er nok til å avhøre ham.
Han var ikke her da Alex døde. Han og Nelly var i Spania.
Trekk fra de to, og Carlgrens, som neppe drepte sin datter, -
...og da gjenstår egentlig bare en person.
Patrik, enheten fra Uddevalla er her om 10 minutter.
Hva faen er det du gjør?
Jeg går snart av med pensjon, jeg tar faen ingen sjanser.
"Hvorfor velge å ende et meningsløst liv akkurat nå?"
"Tanken på døden er en venn jeg har levd med lenge," -
- "men først nå følte jeg meg rede."
"Kanskje nettopp Alex' død gjorde min egen frihet mulig."
"Hun har alltid vært usårlig, ingen kunne gi henne et rift engang."
"At hun kunne dø, åpnet plutselig samme mulighet for meg."
"Pakket og klar hadde jeg vært lenge."
"Det var bare å stige på. Tilgi meg, mor. Anders."
Gi ham, Herre, din fred, og la det evig lys lyse over ham.
Det ble en fin seremoni.
Takk for at jeg fikk begrave ham først.
Visste du at Alexandra var gravid i tredje måned?
Nei, det visste jeg ikke.
- Det var vel ikke Anders? - Nei.
Hun hadde fortalt det til alle, så du ville snakke henne til rette.
- Men hun forsto ikke. - Nei.
Jeg ba henne, men hun sa det var bra at sannheten kom for en dag.
Hun sa Nelly og Karl-Erik og jeg bare tenkte på oss selv.
Anklaget meg for ikke å se til Anders' beste.
Jeg hadde tabletter i veska, og la alle i hennes glass da hun var ute.
Det holdt ikke, så da kom jeg på å kutte håndleddene hennes.
Jeg kledde av henne, -
- slepte henne ut på badet og bakset henne oppi karet.
Etterpå ryddet jeg. Jeg vasket glasset mitt.
Jeg slukket, låste og gikk.
Hvordan visste du at det var meg?
Du sa det selv: Det var ikke noe du ikke ville gjort for Anders.
Det gjorde vi bra, om jeg skal si det selv.
- Bra jobba, sjef. - Vi sparer litt til aktor.
Nå må hun høre etter. Og så er det pressekonferanse.
- Har noen sett Patrik? - Patrik hvem?
Å, han? Han sitter vel i cella og sturer.
- Fint vi kunne treffes. - Er ikke etterforskningen ferdig?
Som du vel har hørt, utnyttet Nils både Anders og Alexandra.
Ja, det er for jævlig.
Jeg har en teori.
At det fantes et tredje offer innen kort rekkevidde.
Jaha?
Hva bygger du den teorien på?
Jeg fant dette i søpla bak huset ditt.
Nei, det gjorde du ikke. Godt forsøk.
Kommer du, eller?
Ja, hva skal man si?
Ganske romantisk. "De tre Musketerer".
Vi levde i vår egen verden. Søkte vel trygghet hos hverandre.
Jeg var den eldste, så jeg måtte være sterkest.
Mens de lå hjemme og sov, hørte jeg skrittene nærme seg.
Var det her det skjedde, eller?
Dagene etter var helt fantastiske. Vel, mor var ganske urolig, men...
Jeg lå hjemme i sengen og hørte på stillheten.
Så brøt helvete løs da foreldrene til Alex fikk vite det.
Resten vet du jo.
- Hadde dere kontakt etterpå? - Nei.
Alex flyttet, og Anders trakk seg inn i seg selv.
Som om ingenting hadde skjedd.
Nå er det bare meg igjen.
Og ingenting kan bevises.
Akkurat som brannen der din far og mor omkom.
På en måte føles det som om jeg fortjener det livet jeg lever.
Men når mor dør, Gud forby, arver jeg mye penger.
Det vil si, hvis du ikke sier dette til noen.
- Hallo? - Hei, Erica.
- Har du spist? - Nei.
Er du ikke på stasjonen og feirer med Mellberg?
Jeg har triveligere selskap i tankene for kvelden.
Jeg har et liv å skildre, men kanskje jeg rekker en pizza først.